Mitt namn är Barry Allen och jag är världens snabbaste man.
För resten av världen, är jag en kriminaltekniker,
men i hemlighet, med hjälp av mina vänner på STAR Labs,
bekämpar jag brott och söker andra metamänniskor som jag.
Efter att ha besegrat Zoom och räddat multiversum,
reste jag i tiden och skapade en alternativ tidslinje, Flashpoint.
Jag återställde tidslinjen,
bara för att finna att saker förändrats.
Jag gjorde vår värld sårbar för nya hot.
Bara jag är tillräckligt snabb för att stoppa dem.
Jag är Flash.
Detta har hänt...
Vi måste tillbaka till vår värld.
Vi har varit här länge nog.
Många Harrison Wells i multiversum.
Det är bara att hämta en.
En Wells med humor.
- Harrison. - Kalla mig HR.
Bort med det gamla, in med det nya.
Vad gör du här? "Metamänniska-specialist"?
Jag litar inte på dig.
Och sånt jag inte litar på, gillar jag inte.
Har jag verkligen jobbat med honom i ett år?
Det säger du jämt.
Ska vi äta middag ikväll?
Jag har filmkväll med mina barn ikväll. En annan kväll?
Du var den som påverkades minst
när jag ändrade tidslinjen.
Du vet väl att du inte måste göra det varje morgon?
Det är det minsta jag kan göra.
Jag gillar Joe, men till slut behöver man vara för sig själv
och tills jag hittar nåt eget innebär det ditt ställe.
Som ett bevis på min uppskattning...
Två vändstekta ägg. Bacon, rostbröd.
Vill du ha dem med smör?
Barry, ibland vill en man bre sin egen macka.
Förlåt. Jag bara... Du har rätt.
Ta det inte på fel sätt. Jag gillar att ha dig här.
Du är en bra gäst. Men vet inte vad jag gillar vår andra gäst.
- Wells? - "Kalla mig H.R."
Gillar du inte honom?
Det är inte det att jag ogillar honom. Jag bara...
Hur han säger saker, det är nåt med honom.
Jag vet inte vad det är.
Han har bara varit här några dagar.
Jag vet att vi haft Wells-problem förut,
men man kan inte sluta lita på alla
och inte ge dem en chans. Man kan inte leva så.
Det är sant. Visa ord från en vis man.
Joe-kunskap.
Jag tar det här med mig.
- Okej. - Vi ses där.
Jag kan köra dig.
Nej då. Jag ska köra själv idag.
Jaha, coolt.
- Kan jag hjälpa dig? - Jag ska träffa dr Tannhauser.
Har du bokat?
Nej, men jag är säker på att hon tar emot mig.
Du kan säga att Caitlin Snow är här.
Dr Tannhauser är mycket upptagen. Det förstår du säkert.
Jag uppskattar att du säger till om det, men Caitlin är alltid välkommen.
Trots att jag önskar att hon ringt först.
Trevligt att träffas, mamma.
Varför är du här?
Jag tror jag skickade ett födelsedagskort.
Jo, det gjorde du. I april.
Tack.
Jag läste din avhandling om tillämpning i kryo-medicin
och jag tror att du kan hjälpa mig.
Visste inte att du är så uppdaterad på STAR Labs.
Det är väl vad det heter?
Ja, och jag har en patient som kan behöva din hjälp.
Om du vill skicka över journalen
tittar jag gärna på den.
Men nu ska förbereda mig för en aktiestämma...
Mamma!
Det är jag som är patienten.
Avboka mina möten.
Och be Nigel träffa mig i biolabbet.
Vi har jobb att göra.
Magnifik dag!
I den här världen tror jag att man säger...
- Godmorgon. - Godmorgon.
Och det är det. Eller hur? Jag menar...
Musiken i er värld, den slår an en ton.
Varsågod.
Personal fungerar bäst när de är mätta och utvilade.
Är kaffet till oss också?
Javisst, miss West.
Jag tog mig friheten att läsa genom era liggare i går kväll.
Mycket information att smälta, men låt oss se.
Skummjölk, chai-latte.
Okej!
Okej! Och en iskall Americano med två... Nej, tre...
Shottar espresso.
Det hände, Walter.
- Wally heter jag. - Wally!
Jaha, min flyktiga vän...
Bäst du håller dig till koffeinfritt.
Det blir nog bäst.
San Francisco.
Jag har gjort en franskrostat med lite grädde.
- Tack så mycket. - Varsågod.
Visste ni att i min värld utrotades kaffeplantorna?
Det är en orsak till att stanna i den här världen, för kaffet.
Ja, om du stannar.
Om jag stannar är tiden viktig. Här är vad jag föreslår.
En rad teambuildingövningar.
Jag har gömt ledtrådar runt om i byggnaden.
Jag föreslår att vi delar upp oss i två grupper.
Och ni kan välja. Ni vet vad...
Jag måste stoppa dig, H.R. Jag gillar det inte.
Jag borde ha valt mörkrostat...
Nej, det är inte kaffet.
Du kan inte vinna vår tillit genom lekar.
- Okej? - Nej.
Det här är nåt som går tre år bakåt i tiden.
Det är nåt som provats i eld. Ibland bokstavligen.
Så kanske du borde ta ett steg bakåt och observera.
Se vad vi gör här, hur vi fungerar. Förstår du?
Utmärkt poäng. Jag kör på det.
Var är Caitlin? Har ni sett...
- Hon var här. - Var hon?
- Okej, du vet, vi pratade... - Va?
...och hon tog en trippel-latte
och lämnade ett meddelande till dig. Jag ska...
Låt mig spela upp det. Den är inte likadan som i min värld.
Det är en annorlunda... Där.
Hej, det är jag. Jag har nåt jag måste ta hand om.
Jag är nog inte borta mer än några dagar.
Se om ni klarar er utan mig.
Se till att Cisco inte rör mina pizzabitar.
Det stod inget namn på dem.
Vet ni vad? Jag måste jobba. Jag är...
Det måste jag också.
- Ja, vi går. - Jag måste sticka.
Vi gör teambuildingövningen en annan...
Jag lämnar kvar ledtrådarna.
Coolt. Hur säger ni "vi ses" där borta?
Till nästa samling.
- Okej, vi ses. - Vi ses.
Så konstigt.
POLISCHEF SINGH
Kom.
Förlåt att jag är sen. Jag måste träffa nån...
Vi kan lägga tröghet till listan.
Allen, jag har fått höra
att du har gett dig själv obehörigt tillträde
till dina kollegers fallakter.
- Ursäkta? - Och upprepade överträdelser.
Upprepad frånvaro, försvinner under dagen,
telefonsamtalsavbrott, gäster i labbet.
Listan är ganska omfattande, polischefen.
Ursäkta. Men jag gör faktiskt mitt jobb här.
Du gör ett gott arbete här.
Förstör inte det genom att tro att reglerna inte gäller dig.
- Är det uppfattat? - Ja, sir.
Ursäkta, polischefen, var det allt?
- Sir, jag dokumenterade åtta olika... - Nio.
Nio olika överträdelser och han får ett 15-sekunders samtal?
Det måste vara trevligt.
Vi är klara här.
Du kan gå.
Polischefen.
Var du bara en juniorspelare? Det där är större än så.
Vet du vad? Du har rätt.
Så dumt av mig att tro att reglerna gäller favoritbarnet
i polisens kriminallabb.
Inspektören.
Han är otrolig.
Jag önskar ni två kunde vara mindre som hund och katt
och lite bättre vänner.
Ni har hackat på varandra i ett år nu.
Precis. Ur mitt perspektiv är det två veckor.
Så du säger att före de två veckorna
var du inte Julians fiende?
Jag säger att då existerade inte ens Julian.
På grund av din Flashpoint.
Jag vet att det är därför. Jag...
Det är Cisco, vänta.
Hej, är det viktigt?
Räknas 30 träffar i centrum på metamännisko-appen?
Vad är det vi ser på?
Inget. Alla trafikkameror inom tio kvarter
slocknade, så vi ser ingenting.
Och det skedde överallt.
Det finns ett sätt att se vad som pågår. Jag måste dit.
Det mesta kommer från hamndistriktet.
Jag är framme. Det är illa.
Du borde klara av det. Vad är det?
Ett monster?
Hörde ni mig? Det är ett monster i Central City.
Vad handlar det om? Som Yao Ming eller en jätte?
Nej, det är ett riktigt monster.
- Vad betyder det? - Jag vet inte ens.
STAR Labs satellit, visa mig nåt.
Har du sett nåt liknande i Värld 19?
Du vill att jag observerar. Då observerar jag.
Vi är här inne!
Iris, vad gör du här?
Jobbar på en story. Och sist jag kollade
behöver man inte superfart för att hjälpa nån.
Kom ut. Jag ska försöka stoppa den.
Kom igen!
- Cisco, vart tog den vägen? - Jag kan inte se den.
Du kan använda dina öron.
- Mina öron? - Vad är det som låter?
Ett billarm. Jag kan använda dem
för att spåra monstrets riktning.
Vi har honom. Gå norrut, tre kvarter.
Jag tappade bort honom.
Jag också.
Jag fattar inte.
Alla metamänniskor vi sett har varit människor.
Så var kom den här ifrån?
Jag vet inte. Den bara försvann.
Det är allt jag vet.
Men enligt min erfarenhet är allt alltid annorlunda.
- Va? - Än vad det verkar.
Det måste finnas en orsak till att den försvann så där.
Kanske den kan dölja sig.
Det är en bra idé,
men just nu räcker: "Hur stoppar vi den?"
- Såklart. - Hur?
- Jag vet inte. - Vi har ingen magisk monsterlasso.
Men vet ni vad vi kan...
Förlåt. Jag bara observerar.
Vi är öppna för alla idéer nu.
I min värld har vi rep gjorda av kolfiber.
De är ultralätta, men starka nog att dra ett stridsfartyg.
Vi kan binda den med repen. Vad tror ni?
- Jag tycker det är... - Okej.
Värt ett försök. Vi gör det i min verkstad.
Ja. Bra.
Men det var en annan konstig grej.
Jag såg en transformator explodera när den gick förbi.
- Konstigt. - Varför är det konstigt?
Monstret rörde den inte ens. Den exploderade före det kom fram.
Som i Hitchcock-filmen där statisten täcker för öronen
innan pistolen avfyras.
Har ni Hitchcock i den här världen? Fantastiskt.
Mord på Titanic! "Vem gjorde det?" "Vem bryr sig? Vi drunknar."
Besten avger kanske elektrisk strålning.
Kan jag få se på transformatorn?
Nej. Allt är en brottsplats nu, och Julian leder.
Julian. Vem är det?
CSI-killen du inte gillar.
Jag menar...
Ja, okej.
Han är bra.
Förlåt. Kalla händer.
Jag märkte inte det.
- Jag heter Nigel. - Trevligt att träffas.
Vi ska hjälpa dig reda ut det här.
Vi tar dig till labbet.
Vad är det här?
Det testar hur din förmåga påverkar molekylär rörelse.
Det är rent volfram,
och det hettas upp till över 2000 grader.
Jag vill att du kyler ner det.
När vi ser hur du kan göra det,
då kan vi komma på hur vi ska hjälpa dig.
Det bästa vi kunde göra på så kort tid.
Så det är här du varit den senaste timmen.
Jag måste planera om min dag för det här.
Det är mycket som kräver min uppmärksamhet.
Jag minns.
När du är redo.
Håll inte tillbaka.
Hej, Julian.
Har du sett det här?
MONSTER TERRORISERAR STAN
Inte nog med att vi har metamänniskor.
Nu har vi det här.
Får jag fråga var du varit den senaste timmen?
Eller gäller reglerna inte dig?
Jag var...
Ja, okej.
Jag vet att det inte blev så bra mellan oss i början.
Vi lyckades inte hitta rätt.
Det var nog mitt fel, men jag...
Jag vill inte att det ska vara så här längre.
Jag vill att det förändras.
Du sa nåt liknande
strax innan du stal fallet från mig.
Fattar du hur det är att jobba sida vid sida
med nån som inte bryr sig om regler?
Du kanske förstör det jag jobbar på.
Det är precis därför jag vill lära mig av dig.
Jag hänger inte med.
När jag läser dina rapporter
står det klart att dina bevisinsamlingstekniker
är klart överlägsna mina.
Fortsätt.
Jag vet inte. Jag menar, om jag fick följa dig en dag,
kanske ställa några frågor,
så tror jag att du kan hjälpa mig.
Vad säger du?
Förlåt.
Om jag ger upp labbet då?
Det finns ett lagerrum där nere som jag kan göra om,
så om du låter mig följa dig i det här fallet, är labbet ditt.
Är labbet mitt?
Okej. Avgjort. Du får inte sakta ner mig.
- Det skulle jag aldrig. - Okej. Jag ringer dig.
Hur länge har du haft krafterna?
De började märkas för några månader sen,
men jag tror jag fick dem när partikelacceleratorn exploderade,
som alla andra metamänniskor.
- Och du har inte berättat för nån? - Bara för dig.
Du skulle aldrig ha tagit jobbet på STAR Labs.
Du kunde ha stannat här med tillgång till världsklassfaciliteter.
Och allt mitt jobb hade hamnat i ditt ryktes skugga.
Enda gången du behöver din mamma
är när du har problem.
Vad menar du med det?
Kom igen, raring. Du rymde till Central City
för att leka forskare med de där kvacksalverierna.
Jag försökte skapa ett namn.
I tre år, knappt ett ord, tills du fick problem
och då kommer du hit och förväntar dig att mamma
ska släppa allt och försöka fixa det.
Du vet inte vad jag gått igenom.
Dr Tannhauser, titta här.
ENERGIABSORPTION KOMPLETT
Absorberade hon all energi? Hur då?
Jag vet inte, men om vi kan ta reda på det
kan det förändra allt vi gör här.
Sen hade min Flash, inte din Flash, kläckt en idé
om att samla alla de kvarvarande metamänniskorna på en plats.
De kallade det "Världskrig M". Det var underbart.
Två styrkor på motsatta sidor av stadion. Spänningen byggdes upp.
Nej. Det var som i filmen, gladiatorn var ledande gladiator.
Vad hette den?
Gladiator.
Det var bättre. I min värld hette den Svettiga Män.
De två styrkorna börjar strida, och när de gör det...
- Jag måste ta en paus. - Ja, vi går härifrån.
- Vi tar en... - Ensam.
Gå du. Jag fortsätter med det här.
Så, ingång trippel A, kolon, två. Planen fortskrider.
Karaktärerna är på plats.
Ingen vet varför jag är här.
Hej.
Jag måste avlägga en vittnesrapport
och tänkte göra det till en lunchdejt.
Coolt. Jag röjer här.
Ja.
Är det bättre med Julian?
Varje gång jag försöker lära känna honom
gör han nåt som gör det svårare.
Allt jag vet nu är att han inte gillar metamänniskor
lika mycket som han inte gillar mig.
Kanske du skulle försöka se det ur hans perspektiv.
Han har väl en orsak att inte gilla er
som du inte känner till.
Gav du precis mig en Joe-ism?
Ibland har han rätt.
- Ibland har han inte det. - Ja.
På tal om det såg jag honom där nere
och han nobbade en dejt med distriktåklagaren.
Han gjorde samma sak förra veckan.
Kanske han inte gillar henne.
Jo, han gillar henne. När jag frågade honom om henne
sa han att jag skulle sticka.
Du är inte så bra på att sticka.
Nej. Inte när det gäller pappa.
MÖT MIG PÅ 2ND OCH FULTON GENAST! ALBERT
Se vem det är.
Jag verkar få en chans
att se det ur Julians perspektiv nu.
Förlåt för lunchen. Jag måste gå.
Vi ses sen. Jag behöver den.
Om du inte slutar hittar jag aldrig en ven.
Vad är det du testar nu?
Polymorfism som kan hjälpa oss förstå hur du kunde absorbera
så mycket energi från molekyler för att skapa en iskall miljö.
Vet du om att jag tagit alla prover redan?
Varför kommer du hit då?
Allvarligt, mamma?
Jag är livrädd för vad jag håller på att bli.
Du har inte frågat mig en enda gång hur jag mår.
Jag försöker hålla känslor borta från det här.
Tro mig, det är för dig lika mycket som för mig.
För det är din specialitet, eller hur?
Att vara kall, precis som efter...
Efter vadå?
Efter att pappa dog.
Jag gjorde allt för att rädda honom.
Du förlorade din dotter på samma gång.
Det var du som åkte.
För att jag var tvungen.
Du var aldrig min mamma igen efter att pappa blev sjuk.
Du tittade knappt på mig.
Jag stod inte ut med smärtan.
Mitt jobb hjälpte mig.
Att förlora nån på det sättet. Du vet inte hur det känns.
Jo, det vet jag.
Min man dog för över ett år sen.
Jag beklagar.
Vad har du?
Jag sa kom hit fort, men det var snabbare än jag väntade mig.
Det var en galen Uber-förare.
Explosionsmönstret och skårorna i isoleringen
antyder att det var ett strömsprång som sprängde den.
Så det var ett sammanträffande?
Det tvivlar jag på. Men jag ska ta reda på det.
Nån i stan måste göra nåt åt metamänniskorna.
Vad menar du?
En hel poliskår jobbar på att stoppa dem.
Nej, ni har Flash.
Så det är inte bara skurkarna du inte gillar. Det är alla metamänniskor.
På grund av honom har polisen blivit seg.
Varför göra nåt alls
om Flash ska rädda alla varje gång?
Det är lite som du och reglerna. En ögonblicklig fix
och nu är du lat.
Coolt. Tack.
Jag tror att Flash är en källa till inspiration för stan.
Jag tror att han ger hopp.
Det är en av många grejer som vi inte är överens om.
Vad? Ser du nåt?
Ett mönster. Varelsens rörelser verkade slumpartade först,
men de begränsades till ett visst område.
Som om varelsen stod innanför ett osynligt staket.
Trafikkamerorna hade slocknat, eller hur?
Kanske den iakttogs eller kontrollerades av nån som
behövde hålla den inom synhåll hela tiden?
Och begränsade dess rörelser inom siktlinjen.
Det verkar vettigt.
Kanske det finns en hjärna där inne.
Centralen, det här är CSI. Jag behöver omedelbar backup.
Monstret har setts vid hamnen.
- Kanske vi ska dela på oss. - Usel idé.
Men vi måste göra nåt.
Ingen fara, jag har fyra års träning i militären.
Sen när har en CSI en pistol?
Sen monstren dök upp i stan.
Okej...
Tack.
Ska du gå?
Ja, förhållandet mellan min mor och mig är...
- Komplicerat. - Vi kan hjälpa dig.
Jag behöver inte er hjälp med forskningen.
Jag kom för att få nåt av min mor som jag nu inser
att jag aldrig kommer att få.
Vad gör du?
Förlåt, Frosty, men du ska ingenstans.
Släpp ut mig. Öppna dörrarna.
Jag sa nej!
Jag är trött på att jobba dag efter dag,
natt efter natt, bara för att mitt jobb ska hjälpa din mor.
Med informationen jag kan få av dig
kan jag äntligen slippa härifrån.
Så du ska stanna tills jag fått allt jag behöver.
Du ska inte testa mig.
Jo.
Nej, Nigel.
Du ska inte testa mig nu eller nånsin.
Vänta, släpp! Släpp!
Caitlin! Gör inte så här!
Det här är inte du!
Du vet inget om mig, mamma.
Jag vet att jag inte var mycket till mamma,
och jag är skyldig dig så mycket,
men jag uppfostrade inte en mördare.
Vad det nu är värt, så är jag ledsen.
Det är värt mycket.
- Gå nu. - Hur blir det med...
Jag tar hand om honom. Ingen får veta det här. Jag lovar.
- Tack. - Bara gå.
Varje gång monstret siktats
har flera transformatorer sprängts.
Så den lever på elektricitet.
Och titta, jag fyllde i alla gator där den setts.
Den lämnar aldrig tio kvarter.
Det var det jag pratade om.
Nån meta har fått den här otroliga kraften
och det här är det bästa de kan göra med den,
terrorisera en stad. Det är patetiskt.
Varför hatar du metamänniskor så mycket?
Om du tror att jag ska bryta ihop och säga att de dödade mina föräldrar
och att det är därför jag gör det här,
så tänker jag inte det. Jag behöver ingen personlig orsak att hata metamänniskor.
Jag behöver bara se person efter person förvandlas,
få de här fantastiska krafterna och se dem slösas bort.
Bankrån, skada folk, sprida rädsla. Det är bara...
Det är inget brott. Det är bara slöseri.
Kan du föreställa dig hur det är att ha såna krafter?
Jag skulle hjälpa folk. Förbättra världen.
Jag antar att jag inte var utvald.
Är du arg för att du inte är utvald?
Förlåt, jag menar bara,
det kan inte vara lätt att vara en metamänniska
och få livet så förändrat
på ett sätt som ingen av oss kan tänka oss.
Det krävs anpassning.
Jaha. Så nu försvarar du dem?
Nej. Jag menar... Jag tror inte att...
Den här praktiken vi gjorde är helt över nu.
Skitsamma.
- Transformatorer är nyckeln... - Jag håller med.
När monstret dyker upp har de i närheten exploderat.
- Ja, de exploderar. - Billarmen startar också.
Billarm, transformatorer. Vad är sambandet?
Vi kommer dit.
Vi måste fortsätta försöka.
Kanske nån drar ström ur transformatorerna
för att styra monstret.
Ström, ja, monstret. Det är...
Du hann före, San Francisco.
- Så kan det inte vara. - Det kan det inte.
För vi skulle ha upptäckt strömavbrottet.
- Nej. - Inte om det var sänd ström.
Som ett portabelt Tesla-torn?
Portabel Tesla-ström.
- Torn. - Torn. Det är vad det är.
Fint... Lagarbete.
Där jag kommer ifrån, i min värld, kallar vi det för ett löst problem.
Jag ska hämta kaffe. I min värld utplånades kaffet.
- Utrotning, ja. - Genom utrotning, otroligt.
Han gjorde inte nåt, eller hur?
Tack. Tog ett tag att inse det,
men han bara upprepar det vi säger på ett annat sätt.
Nej, han hade idén till repet.
Omvänd tanke. Han fick dig att tro att det var hans idé,
men sa inte hur den ska användas.
Vi ska inte bli tagna på sängen igen.
Vi borde avlyssna honom.
Det gör jag gärna.
Hej.
- Hej, sötnos. - Hej.
Du har varit här ofta på sista tiden.
Det är många rädda medan monstret springer runt.
Vi ska ta honom. Det gör vi alltid.
Jaså? Är det ett citat jag kan ha i artikeln?
- Nej. - Okej. Det var värt ett försök.
Pappa, du vet att Wally och jag är okej, eller hur?
Vad menar du?
Vi vill inte att du ska låta bli grejer på grund av oss.
Vi vill att du ska hitta nån.
Jag pratar inte om det med dig.
Advokaten är intresserad. Du borde bjuda ut henne.
Iris, du måste inte leka Cupid.
Jag har mitt jobb. Jag har dig, Barry, Wally. Det räcker.
Jag vet och det är bra. Jag bara...
Nu när jag är kär i nån så vill jag att du ska känna samma sak.
Joe? Meddela insatsstyrkorna och prickskyttarna. Be dem göra sig redo.
- Jag borde gå till STAR Labs. - Hurså?
Albert vet vad varelsen tänker attackera.
Bästa chansen för ett 12-meters monster att förstöra
är där folk samlas. 2nd Street Promenade.
Nu gör vi slut på det här.
Det är vad jag tänker göra.
- Vart gick han? - Spelar ingen roll. Behöver inte honom.
Vad menar du? Vad... Hallå. Kom igen.
Du kan inte gå igenom hans grejer.
Det gör jag inte.
Det är det här jag menar. Vad är det här ens?
Nu har jag vunnit de flestas tillit, men inte Franciscos.
Det är mina grejer. Vad gör du?
- Vad gör du? - Va?
Vem är du? Vi vet att du döljer nåt.
Du har blivit bränd två gånger,
av en man med samma ansikte som jag.
Jag tror att det är svårt att lita på nån efter det.
- Tror du? - Jag tror inte. Spela resten av det.
Jag har läst hans anteckningar.
Jag har inte hittat nåt som förklarar varför Francisco känner som han gör,
men jag hoppas att jag kan förändra hans åsikt om Harrison Wells
och att vi två kan återuppbygga vänskapen.
Vilken fantastisk C-story att väva in i berättelsen.
Va?
Vilken berättelse?
Berättelse.
Jag skriver på en roman.
H.R. Wells berättelser. Slående, jag vet.
Ursäkta, är du forskare och författare?
- Ja. - Perfekt.
Tack. Det stämmer. Jag är forskare och författare.
Jag styr STAR Labs, och skriver på en forskarromans.
Det är min nisch, det jag kan. Jag tänkte:
"Vilken chans att komma till en annan värld och skriva ännu en"
"bästsäljare om mina äventyr här."
Varför sa du inte det?
Det kändes inte relevant och dessutom
trodde jag inte att ni skulle rota genom mina saker.
Det är allt.
Jag är forskare och författare. Kan ni lita på mig nu,
eller har ni inte det i er värld? Tillit?
Tillit?
Du skrämde slag på mig.
Lita på vem då?
- Det är appen. - Monstret är tillbaka.
Monster?
Du har missat mycket. Jag förklarar där uppe.
Då stannar jag här då.
Kom. Vi behöver dig.
Okej. Jag är här.
Berätta om allt du ser.
Förödelse. Och monstret.
- Vad är planen? - Bra fråga, miss West.
Vi har gjort ett kolfiberrep,
men rätta mig om jag har fel, vi diskuterade aldrig
hur han skulle använda repet, eller hur?
Hör ni.
- Barry, det blir Empire. - Empire of the Sun, Barry.
- Va? Empire Strikes Back. - Empire Strikes Back, Barry.
- Ta ner den som en AT-AT. - Som en AT-AT.
Ju större de är, desto större fall.
Jag har sett Empire.
- Det gillar jag. - Gillar dig.
Jag har alltid velat vara en jedi.
Hallå? Repet gick rakt igenom. Det är ett hologram.
Det förklarar allt.
De tio kvarteren, transformatorerna.
Det krävs så mycket ström.
- Polisen skickade prickskyttar. - Om den inte finns...
Då går kulorna rakt igenom.
- Den är borta. Var är den? - Vänta lite, Barr.
Vi har inte tid!
H.R., triangulera signalen till monstret.
Avbryt den innan nån blir skadad.
Nu gör vi det. Vi triangulerar.
Datorn triangulerar inte signalen...
Inte som jag är van. Det är en annorlunda storlek på datorn...
- Herregud, jag visste det. - Vadå?
Du är fejk.
- Va? - Va?
- Hela tiden har han bara spelat
att han kan hjälpa oss, men det kan han inte, för han vet inget!
Hur då? Triangulera!
- Vilket håll? - Ta den...
Du får ta över.
Det är på Second och Fulton.
- Jag har sikte på målet. - Skjut när du är klar.
Sluta! Sluta skjuta! Det är ett hologram!
Eld upphör!
- Ett hologram? - Vart tog det vägen?
Var är Julian?
Han var här!
Cisco, jag behöver platsen.
Hamilton Building, 25th våningen. Mer ström går dit
än nån annanstans i hela byggnaden.
En rak linje till alla attacker. Det är där han är.
Jag sa upp med händerna!
Det är polisen! Stilla!
Sluta med det du gör! Upp med händerna!
Du är bara ett barn.
Ja, ett barn du nästan dödade!
Det ska du få betala. Du ska...
Jag tror inte det. Det är du
som får betala för alla skador du gjort i stan.
Under en lång tid.
Hej, Flash.
Tack.
Varsågod.
Kom igen.
Inser du hur många oskyldiga du kunde ha skadat eller dödat?
Varför gjorde du det här?
Jag ville känna makt som omväxling.
Och det hjälpte? Att skrämmas?
Ja, det gjorde det.
Ungarna i skolan retar mig jämt.
Jag är den konstiga. Jag är trött på att vara rädd hela tiden.
Jag ville att nån annan skulle känna så.
Hör du...
Jag vet att det är tufft ibland i din ålder.
Men tro mig, det blir bättre.
Vad händer nu?
Det blir stora följder av det du gjorde
och det får du acceptera.
Men du är ung.
Du kan få det att bli bra.
Okej. Kom.
Blev du utnämnd till "Årtiondets entreprenör"
- av Tech Magazine? - Ja.
Är nåt av det här sant?
- Alltihop. - Hur då?
Du kan knappt sätta på en dator.
Det finns två delar i varje idé. En tanke och ett utförande.
- Jag kom med det första. - Så du kläcker idéer?
Ja, jag vet inte hur man genomför dem.
Så du löste inte kryptogrammet vi skickade dig?
Nej, det var min partner på STAR Labs i min värld.
Jag är företagets ansikte. Jag är inspirationen
bakom företaget.
Sen blev jag avslöjad. Folk trodde att jag var
nåt som jag antar att jag inte var. Hursomhelst, jag...
Allting rasade.
Men sen fick jag ert meddelande av min partner.
Jag insåg att han gav mig en chans
att komma till er värld för att skriva boken.
Så många planeter i multiversum och vi råkar välja
den där Wells inte är en forskare.
Du har rätt.
Jag var inte helt ärlig mot er.
Jag ångrar det.
Men låt mig ställa en fråga. Har det aldrig funnits nån
bland er som förskönat sanningen
för det ni trodde var för det bästa?
- Det låter som om du är en bondfångare. - Ja.
Var jag det när jag visade San Francisco hur han skulle spåra besten
med billarmen? Eller när jag visade honom hur
han skulle göra ett rep av kolfiber?
- Jag hittade på de idéerna! - Du följde mina förslag.
Det är så idéer fungerar! Ni behöver en musa!
Jag kan vara er musa.
Hur var det med att stoppa alla metamänniskor i din värld?
Det var en rådgivarroll, men jag var där. Jag mindes hur vi...
Det är väl nåt? Låt mig ge er ett scenario.
Ni konfronteras av nåt,
ett nytt hot... Ni vet inte hur ni ska stoppa det.
Vem vet det? Låt mig visa er mitt värde.
Om det misslyckas ska jag... Direkt tillbaka till min värld,
men om jag lyckas, så lyckas jag inte enbart
med att friköpa mig själv, utan också
göra nåt bra med mitt liv.
Du har tur att vi gillar
att göra gott här, så jag tror att du får
stanna några veckor och försöka bevisa,
men om du inte kan det... Tillbaka till din värld.
Tack.
Ingen mer ompackning.
Du har mitt ord.
Det där, inget mer sånt.
- Okej, H.R. - Okej.
- Var har du varit? - Jag har besökt min mor.
Din mor? Oj då. Varför det?
Jag ville gå igenom några av våra problem.
Jag tror att vi är på väg.
När det gäller familjen måste man göra vad som krävs,
för en dag kan man inte det längre.
Glad att du är tillbaka.
Det här är hemma.
Jag dödade nästan ett barn ikväll.
Monstret vi jagade var bara ett hologram
som styrdes av en 15-årig pojke.
Flash kom och räddade oss.
Och han räddade mig från att göra nåt...
- Jag hörde. - Vet du vad som är sorgligt?
Ungen, han gjorde det bara för att han var rädd.
Han ville att alla skulle bli rädda och fly från monstret
så att han fick känna sig mäktig.
- Jag vet hur det är. - Vad menar du?
Jag kommer från en förmögen familj i England.
Många generationer av gamla pengar, tradition, nonsens
och jag var deras arvtagare.
Deras förstfödde. Jag skulle ärva allt.
Men jag var det svarta fåret
som gick till trädgården för att samla insekter
istället för att lära mig knyta
en Windsor-slipsknut.
Eller vilken gaffel man ska använda först.
Nej, jag ville mer.
Förstår du?
Jag kom hit för att göra det enda de inte kunde hindra mig från,
att bli forskare, en stor forskare.
Sen precis när jag nått toppen av mitt område, poff!
Världen förändras över en natt.
Metamänniskor. Jag vet ingenting om dem.
Jag vet inte hur de pratar eller går.
Jag vet absolut inget om hur man stoppar dem, så
jag är värdelös. Jag tror det är det monstret
som jag flyr från nu. Att känna sig maktlös.
Jag känner detsamma ibland, Julian.
Jag förlorade mamma som barn. Och nyligen pappa.
Det är en läskig värld. Folk dör.
Man blir bedragen. Saker förändras.
Förändring kan vara bra. Den kan föra med sig
nya upplevelser, nya möjligheter, människor.
Du kan behandla dem som potentiella fiender eller nya vänner.
Men bara lita på att allt kommer att bli bra.
Du har kanske rätt.
Du kan sluta.
Du kan stanna.
Jag hade fel om Flash,
så jag kan ha fel om dig också.
Godnatt, kompis.
Julian?
Vill du ha nåt att dricka?
Ja, det vill jag.
Okej.
Då gör vi det.
Jag har gått igenom de data vi samlat in
och jag har upptäckt förvirrande resultat.
Din kroppskemi förändras på sätt jag inte förstår,
men en sak är klar.
Krafterna du har, ju mer du använder dem,
desto svårare blir det att stoppa dem.
Jag är ledsen, men lyssna på mig.
Du får inte under några omständigheter använda dina krafter.
Översättning: Ulrika Lindfors-Davis
Swedish